Тълкуване на § 7е от Кодекса за социално осигуряване
![](https://news.lex.bg/wp-content/uploads/2022/10/pensioneri-small.jpg)
След дълги прения Народното събрание (НС) прие през 2021 година осъвременяването на пенсиите да стане с повишаване на тежестта на година осигурителен стаж без превръщане от 1,2% на 1,35%, без преизчисляване на старите пенсии със съвременен среден осигурителен доход.
Народните представители приеха следния текст в Кодекса за социално осигуряване (КСО):
„§ 7е. (Нов – ДВ, бр. 77 от 2021 г., в сила от 25.12.2021 г.) (1) Отпуснатите с начална дата до 24 декември 2021 г. включително пенсии се преизчисляват от 25 декември 2021 г. с процент 1,35 на сто за всяка година осигурителен стаж без превръщане и съответната пропорционална част от този процент за месеците осигурителен стаж без превръщане. Пенсиите за трудова злополука и професионална болест, отпуснати с начална дата до 24 декември 2021 г. включително, се преизчисляват от 25 декември 2021 г. със съответния коефициент по чл. 79, ал. 1.
(2) Преизчисляването по ал. 1 се извършва, без да се променя доходът, от който е изчислена пенсията, след което тя се осъвременява, преизчислява и индексира съобразно нормативната уредба, действаща от датата на отпускането и до 24 декември 2021 г. включително.
(3) Преизчисляването на пенсиите по ал. 1 се извършва, ако това е по-благоприятно за лицето.“
Тук няма да се спирам подробно на нормативната уредба относно осъвременяването на пенсиите преди 25 декември 2021 година, защото това беше предмет на предишната моя статия, публикувана в сайта „lex.bg“ на 27 март 2022 година.
Целта на настоящата разработка е тълкуване на § 7е от КСО и неговото прилагане от Националния осигурителен институт (НОИ).
Тълкуването на правните норми е много важен институт на правото, с огромно значение за правилното, законосъобразно и еднакво правоприлагане.
В началото ще изложа много накратко, почти конспективно, теорията за тълкуването на правните норми.
Според субекта, който които тълкува правната норма и дали това тълкуване има задължителен характер, тълкуването бива официално и неофициално. НОИ, както и аз, извършваме неофициално тълкуване на правните норми на КСО.
Според резултатите тълкуването бива корективно и потвърдително. Критерий за това деление е дали и доколко буквата на закона съвпада с духа на закона или пък дали духа на закона се покрива с буквата на закона.
Според средствата, с които се извършва, тълкуването бива граматическо и логическо. Поради факта, че в настоящото изложение ще използвам това тълкуване, тук ще се спра малко по-подробно.
Граматическо тълкуване – то има за цел да изясни езиковия смисъл на правната норма. Граматическото тълкуване предшества логическото, тъй като чрез първия вид тълкуване се изяснява езиковия смисъл на правната норма, а чрез втория вид се разкриват духа и разума на закона.
При граматическото тълкуване се изяснява смисъла на отделните думи, използвани при формулирането на закона. Тези думи се наричат “термини”. Оттук следва извода, че, тълкувайки тези термини, ние стигаме до правното понятие.
Логическо тълкуване – това е следващата крачка към разтълкуването на правната норма. При логическото тълкуване се предполага, че терминът е изяснен като езикова единица и се търси връзката му с другите термини, търси се мястото на термина в разпоредбата. Логическото тълкуване се дели на:
- логическо тълкуване в тесен смисъл – при него се изяснява смисъла на тълкуваната норма, като се търси връзката между използваните термини и изрази. Използват се способите на формалната логика, които са следните:
- argumentum a fortiori (аргумент на по-силното основание) – ако се докажат някакви права или задължения за даден правен субект, предполагат се същите права или задължения и за друг правен субект, който се намира в по-силна юридическа позиция.
- argumentum a contrario (аргумент на противното основание) – ако се докаже липсата на определено право в едната страна, то това право се намира в другата страна.
- argumentum pe analogia (по аналогия) – аналогията представлява сходство и този аргумент се основава на сходството между два предмета или между две явления.
- reductio ad absurdum (довеждане до абсурд) – тази логическа техника представлява серия от съждения, всяко от които логически е основано на предхождащото го. Тази техника се състои в логическото продължаване на противниковата теза и установяването, че тя довежда до абсурден резултат.
- tentum non datum (трето не е дадено) – тази логическа техника се използва, когато има две противоположни тези.
- nemo dat tot non habbet (не могат да се дадат повече права, отколкото се притежават) – тази логическа техника се използва при прехвърлянето на права.
- логическо тълкуване в широк смисъл.
- систематично тълкуване – при него се държи сметка за правната логика, като се предполага, че законодателят е прав. Т.е. това е намирането на една определена правна норма в общите разпоредби на закона, означава, че тя се отнася за всички други правни норми. Това е и предпоставка за това дали тълкуваната правна норма ще се тълкува широко или тясно.
- историческо тълкуване – при него се търси отговор на това, каква е правната идея, от която е изходил законодателят, когато е формулирал правната норма. Тук критериите са два: ratio legis (смисъла, целта на закона) и ocasio legis (конкретният повод за издаването на закона).
Тълкуване според резултатите. Тук се установява съответствието между граматическото и логическото тълкуване. В зависимост от това доколко те си съответстват, то от своя страна бива потвърдително тълкуване, отменително тълкуване, корективно тълкуване. Когато има несъответствие от гледна точка на обема между граматическото и логическото тълкуване се прилагат ограничително тълкуване или разширително тълкуване.
-
- Граматическо тълкуване на параграф 7е КСО.
Тази правна норма е съставена преимуществено от: числа и дати; няколко математически термина (преизчисление, процент, пропорционална част и пр.), легални определения от същия кодекс (пенсия, осигурителен стаж, трудова злополука, професионална болест и др.)
Единствената разпоредба, използвана в алинея 2 на тази правна норма, която предполага/изисква тълкуване, е : „…пенсията, …. се осъвременява, преизчислява и индексира съобразно нормативната уредба, действаща от датата на отпускането й до 24 декември 2021 г. включително.“
Буквалното граматическо тълкуване на тази алинея означава да бъдат взети предвид ВСИЧКИ осъвременявания, преизчисления и индексирания на пенсиите след датата на отпускането й – с повишаване на процента тежест за година осигурителен стаж и увеличение на пенсията от предходната година с определен процент.
- Логическо тълкуване на параграф 7е КСО.
Към 24 декември 2021 година пенсиите са преизчислени с процент 1,2 за година осигурителен стаж, превърнат в трета категория труд, и са осъвременявани, преизчислявани и индексирани от датата на отпускането им.
Логическото тълкуване на базата на математиката и правото изисква пенсиите да бъдат осъвременявани, преизчислявани и индексирани САМО с увеличението на същите с определен процент след датата на отпускането им, като се пропуснат осъвременяванията, преизчисленията и индексиранията на пенсиите с 1,2% и по-малко, но се приложат всички други повишения на пенсията, след като тя е преизчислена с процент 1,2.
- (Неофициално) тълкуване на § 7е КСО от НОИ.
На 25 декември 2021 година, прилагайки нормата на § 7е КСО, служителите от НОИ са я изтълкували по следния начин, цитирам написаното в техния сайт:
„Формулата за изчисляване размера на трудова пенсия съдържа 4 компонента (множителя):
1. средномесечен осигурителен доход за страната за 12 календарни месеца преди месеца на отпускане на пенсията;
2. индивидуален коефициент, изчислен на базата на осигурителния доход на конкретното лице;
3. продължителност на осигурителния стаж в години и месеци;
4. определен процент за всяка година осигурителен стаж и съответната пропорционална част от този процент за месеците осигурителен стаж.
Всички елементи от пенсионната формула, без първия, отразяват приноса на конкретното лице в осигурителната система – дохода, върху който са внасяни осигурителните му вноски и годините участие с вноски в системата (стажа).
Технологията на преизчисляването на трудовите пенсии с по-високата тежест на стажа изисква в пенсионната формула да се замени старият процент 1,2 с новия 1,35 за осигурителния стаж без превръщане. Другите компоненти по т. 1 – т. 3 по-горе остават непроменени. Преизчисляването с по-висок процент на осигурителния стаж, за разлика от осъвременяването с швейцарското правило по чл. 100 от КСО, не е увеличаване на стария размер на пенсията с определен процент, а се изразява в ново изчисляване на първоначалния размер на пенсията с по-високата тежест на годините и месеците стаж, върху който след това се начисляват извършените осъвременявания и преизчислявания от датата на отпускане на пенсията до момента на преизчисляването.
Така полученият нов размер на пенсията трябва да премине през всички приложими за конкретната пенсия осъвременявания, индексации и преизчислявания, извършвани от годината на отпускането до момента на преизчисляването.
Тъй като приложената при преизчисляването от 25.12.2021 г., тежест 1,35 на сто за всяка година осигурителен стаж надхвърля използваните през предходните години проценти (1,126, 1,169 и 1,2), то след определянето на размера на съответната пенсия с новата, по-висока тежест на стажа, практически не е възможно да се извърши преизчисляване на пенсиите за 2017, 2018 и 2019 г., когато то се прави с по-нисък процент за годините и месеците осигурителен стаж. Новата по-висока тежест съдържа в себе си по-ниските и се прилага вместо тях за тези години, вкл. при прилагането на фиксираните проценти за 2018 и 2019 г. Това е причината в пенсионните разпореждания да няма преизчисляване за посочените три години, но то намира изражение, съдържа се в по-високата тежест 1,35 на сто, с която в изходната пенсионна формула е заменена тежестта от 1,2 на сто за осигурителния стаж без превръщане.“
Изпълнявайки това тълкуване НОИ преизчисли пенсиите, като се върна към датата на отпускането им и приложи само осъвременяванията по реда на чл. 100 КСО, дефинирано от тях като „швейцарско правило“.
Пропускането на 2018 година е правилно, защото тогава пенсиите, отпуснати преди 31.12.2017 г., са осъвременени с повишаване на процента тежест за година осигурителен стаж от 1,126% на 1,169%, а не с повишаване на същите с 3,8% (за това вижте предишните ми публикации).
Но съвсем неоснователно беше пропусната 2019 година.
В цитираната по-горе моя статия доказвам, че през 2019 година пенсиите, отпуснати преди 31 декември 2018 г., не са осъвременени на 1 юли 2019 г. чрез преизчисляването им с повишен процент 1,2 за година превърнат в трета категория осигурителен стаж, а само са (1) изчислени с този процент но основание § 7в, ал. 2 КСО!
На същата дата пенсиите са (2) изчислени и по т.нар. „швейцарското правило“, с пряко разпореждане на Народното събрание, на основание § 7б, ал. 2 КСО – размерът на пенсията към 31 декември 2018 г., повишен с 5,7%.
На основание § 7в, ал. 3 КСО пенсиите окончателно са осъвременени/преизчислени/индексирани от (1) стойността на пенсията, изчислена на основание § 7в, ал. 2 КСО, до (2) стойността на пенсията, изчислена по реда на § 7б, ал. 2 КСО.
Нарочно използвам различни понятия/термини като изчислени, осъвременени/преизчислени/индексирани! По този начин наблягам на факта, че пенсиите, отпуснати преди 31 декември 2018 г., на 1 юли 2019 г. са осъвременени два пъти.
Ще го кажа и по друг, различен начин, но смисълът/съдържанието ще бъде същият/ото.
На 1 април 2009 г. пенсиите, отпуснати преди 31 март 2009 година, са осъвременени/преизчислени/индексирани с увеличение тежестта на година осигурителен стаж от 1,0 на 1,1%, и след това, на 1 юли 2009 г. са осъвременени/преизчислени/индексирани допълнително с 9,0%. Тоест, те са осъвременени два пъти през 2009 година!
По същия начин, но от една и съща дата – 1 юли 2019 г., е извършено двукратно осъвременяване на пенсиите, отпуснати преди 31 декември 2018 г. (пенсиите, отпускани след 1 януари 2019 г. се изчисляват само с 1,2% тежест за година осигурителен стаж, без индексация от 1 юли 2019 г.)
Нека приемем, че в 00 часа, 00 минути и 00 секунди на 1 юли 2019 г. пенсиите, отпуснати преди 31 декември 2018 година, са (1) осъвременени/преизчислени/индексирани на основание § 7в, ал. 2 КСО с увеличение тежестта на година осигурителен стаж от 1,169 на 1,2%.
Веднага след това обаче, на същата дата (ако някой желае, нека приеме, че от следващ час, минута или секунда на същата дата), на основание § 7в, ал. 3, същият размер на пенсиите е осъвременен/ преизчислен/ индексиран до размера (2), изчислен по реда на § 7б, ал. 2 КСО. Тоест, преизчислените в 00,00,00 ч. пенсии в последващ момент са осъвременени с 2,9694% до размера на същите, преизчислени на основание § 7б, ал. 2 КСО!
Експертите на НОИ от „Пенсионния отдел“ са тълкували прекалено ограничително/стеснително разпоредбите на § 7е КСО.
Те са разтълкували и приели абсолютно погрешно друг текст на този параграф, (редакцията е моя, бел. автора):
„§ 7 е (Нов – ДВ, бр. 77 от 2021 г., в сила от 25.12.2021 г.) (1) Отпуснатите с начална дата до 24 декември 2021 г. включително пенсии се преизчисляват от 25 декември 2021 г. с процент 1,35 на сто за всяка година осигурителен стаж без превръщане и съответната пропорционална част от този процент за месеците осигурителен стаж без превръщане. Пенсиите за трудова злополука и професионална болест, отпуснати с начална дата до 24 декември 2021 г. включително, се преизчисляват от 25 декември 2021 г. със съответния коефициент по чл. 79, ал. 1.
(2) Преизчисляването по ал. 1 се извършва, без да се променя доходът, от който е изчислена пенсията, след което тя се осъвременява, преизчислява и индексира съобразно член 100 КСО, действащ от датата на отпускането й до 24 декември 2021 г. включително.
(3) Преизчисляването на пенсиите по ал. 1 се извършва, ако това е по-благоприятно за лицето.“
Законодателят ИЗРИЧНО е посочил, че „(2) Преизчисляването по ал. 1 се извършва, без да се променя доходът, от който е изчислена пенсията, след което тя се осъвременява, преизчислява и индексира съобразно нормативната уредба, действаща от датата на отпускането и до 24 декември 2021 г. включително.“
Сметките трябва да са на базата на всички нормативни промени, последвали датата на отпускане на пенсията, докато НОИ са „стеснили“ нормативната уредба само до член 100 от КСО.
Не на последно място, осъвременяването по „швейцарското правило“ не е само осъвременяване по реда на чл. 100 КСО, а всяко осъвременяване на пенсиите, (1) отпуснати до 31 декември предходната година, (2) считано от 1 юли на следващата година (3) с процент, равен на полусбора от ръста на осигурителен доход и увеличението на потребителските цени (инфлацията). Субектът, разпореждащ това осъвременяване, е без съществено значение. Все пак това правило е заимствано от Швейцария, а там то не се прилага от Надзорния съвет на НОИ в България! Следователно осъвременяването на основание § 7б, ал. 2 КСО също е по „швейцарското правило“ (вижте подробно за това моя предишна статия от 5 октомври 2022 г.) и следва да бъде взето предвид при осъвременяването на пенсиите по реда на § 7е КСО.
- Reductio ad absurdum (довеждане до абсурд) на тълкуването на § 7е КСО от Националния осигурителен институт.
В тази точка ще докажа, че тълкуването на НОИ относно осъвременяването на пенсиите през 2019 година, пропусната за индексация, ще доведе до абсурден резултат при преизчислението на пенсиите за друга стойност на процента в § 7б, ал. 2 КСО.
В математиката също се използва такъв метод при доказване или отхвърляне на твърдения, но там се нарича математическа индукция.
Първоначално допускаме, че размерът на пенсията към 25.12.2021 г. е законосъобразно изчислен, респективно НОИ е тълкувал и приложил точно разпоредбите на § 7е КСО и правилно е пропуснал увеличението на пенсията през 2019 г. на основание § 7б, ал. 2 КСО.
След това ще докажа, че това допускане довежда до противоречие/абсурден резултат при друга стойност на процента в § 7б, ал. 2 КСО.
Ще използвам конкретна пенсия на работник/служител с реални показатели.
Нека например Иван Иванов е пенсионер от 02.10.2013 година.
Осигурителен стаж: 4 години и 6 месеца стаж като подземен работник, 18 години и 8 месеца 1-ва категория труд в МВР, и 6 години и 5 месеца 3-та категория труд, превърнати общо в 51 години 3-та категория труд. Среден осигурителен доход за страната за периода 01.10.2012-30.09.2013 г.: 641,29 лева. Изчислен индивидуален коефициент 2,627.
До 24.12.2021 година пенсията ще бъде последователно осъвременявана по следния начин:
02.10.2013 г., начална пенсия: 1,1*51*2,627*641,29/100 = 945,10 лева.
2014 г. – осъвременяване с 2,7% – 945,10 *1,027 = 970,62 лв.
2015 г. – осъвременяване с 1,9% – 970,62 *1,019 = 989,06 лв.
2016 г. – осъвременяване с 2,6% 989,06*1,026 = 1014,78 лв.
2017 г. – преизчисление с 1,126%, пенсия 1038,84 лв.
2018 г. – преизчисление с 1,169%, пенсия 1078,45 лв.
2019 г. – преизчисление с 1,2%, пенсия 1107,03 лв.
2019 г. – осъвременяване с 5,7% – 1078,45*1,057 = 1139,92 лв.
2019 г. – на основание § 7в, ал. 3 КСО, пенсия 1139,92 лв.
2020 г. – осъвременяване с 6,7% – 1139,92*1,067 = 1216,29 лв.
2021 г. – осъвременяване с 5,0% – 1216,29*1,05 = 1277,10 лв.
Пенсия към 24.12.2021 г. 1277,10 лева.
По методиката (тълкуването на § 7е КСО) на НОИ пенсията към 25.12.2021 г. ще бъде:
Процентът при новата тежест за всяка година осигурителен стаж без превръщане 1,35% е изчислен така – 29г. и 7м*1,35%=39,94%; 21г. и 5м*1,2%=25,70%.
Следователно новият процент е 39,94%+25,70%=65,64%.
02.10.2013 г. Начална пенсия: 65,64%*2,627*641,29 / 100 = 1105,82 лв.
2014 г. – 1105,82 *1,027 = 1135,68 лв.
2015 г. – 1135,68 *1,019 = 1157,26 лв.
2016 г. – 1157,26 *1,026 = 1187,35 лв.
2017 г. – 1187,35 лв.
2018 г. – 1187,35 лв.
2019 г. – 1187,35 лв.
2020 г. – 1187,35 *1,067 = 1266,90 лв.
2021 г. – 1266,90 *1,05 = 1330,25 лв.
Пенсия към 25.12.2021 г. 1330,25 в, увеличение в абсолютен размер 53,15 лева, или 4,162%.
Допускаме, че служителите на НОИ правилно са изтълкували и приложили § 7е КСО и законосъобразно са преизчислили пенсията при стойност на процента по § 7б, ал. 2 КСО от 5,7%.
През 2023 година, заради високата инфлация и ръст на осигурителния доход, при който се изчисляват новоотпусканите пенсии след 1 януари 2023 г., се очаква пенсиите, отпуснати преди 31.12.2022 г., да бъдат осъвременени по т.нар. „швейцарско правило“ и считано от 1 юли 2023 година да бъдат повишени с 12,00%.
Нека тук също да допуснем хипотетично, че ситуацията през 2018 г. и началото на 2019 година е била същата – висока инфлация и ръст на осигурителния доход.
С оглед законодателна икономия Народното събрание (НС) изземва правомощията на Надзорния съвет на НОИ (НСНОИ) и през месец май 2019 година променя процента в § 7б, ал. 2 КСО от 5,7% на 12,00%. Тоест, НС променя само числото 5,7 на 12,00 в § 7б, ал. 2 КСО, вместо да промени КСО, като отмени с изричен текст § 7б КСО и с друг нарочен текст да оправомощи НСНОИ да осъвремени пенсиите, отпуснати преди 31.12.2018 г., по реда на чл. 100 КСО.
Изчисляваме хипотетично размера на пенсията при променена стойност на процента в § 7б, ал.2 КСО:
02.10.2013 г., начална пенсия: 1,1*51*2,627*641,29/100 = 945,10 лева.
2014 г. – осъвременяване с 2,7% – 945,10 *1,027 = 970,62 лв.
2015 г. – осъвременяване с 1,9% – 970,62 *1,019 = 989,06 лв.
2016 г. – осъвременяване с 2,6% 989,06*1,026 = 1014,78 лв.
2017 г. – преизчисление с 1,126%, пенсия 1038,84 лв.
2018 г. – преизчисление с 1,169%, пенсия 1078,45 лв.
2019 г. – преизчисление с 1,2%, пенсия 1107,03 лв.
2019 г. – осъвременяване с 12,00% – 1078,45*1,12 = 1207,86 лв.
2019 г. – на основание § 7в, ал. 3 КСО, пенсия 1207,86 лв.
2020 г. – осъвременяване с 6,7% – 1207,86 *1,067 = 1288,79 лв.
2021 г. – осъвременяване с 5,0% – 1288,79 *1,05 = 1353,23 лв.
Пенсионерът Иван Иванов на 24.12.2021 г. ще получава (хипотетична) пенсия в размер на 1353,23 (хиляда триста петдесет и три лева и 23 стотинки).
При осъвременяването на пенсиите на основание § 7е КСО експертите от Пенсионния отдел на НОИ не признават и не прилагат § 7в, а. 3 КСО, във връзка с § 7б, ал. 2 КСО, и на 25.12.2021 г. ще определят отново същия размер на пенсията от 1330,25 лева (хиляда триста и тридесет лева и 25 стотинки). Двадесет и три лева по-ниска пенсия!!!
Вместо увеличение на пенсията поради повишаване на процента тежест за година осигурителен стаж без превръщане от 1,2 на 1,35%, пенсионерът от 2013 г. Иван Иванов ще бъде защитен от разпоредбата на § 7е, ал. 3 КСО: „(3) Преизчисляването на пенсиите по ал. 1 се извършва, ако това е по-благоприятно за лицето.“
И ще остане със стария размер от 1353,23 лева!
За пенсионерите, които са упражнили правото си на пенсия след 1 януари 2019 г., с висок съвременен среден осигурителен доход, няма никакви проблеми.
Ще дам пример с такъв пенсионер.
Нека пенсионерът Петър Петров да е упражнил правото си на пенсия на 05.04.2019 г., и има същите показатели като Иван Иванов, за да бъде коректно сравнението.
Петър Петров има 4 години и 6 месеца стаж като подземен работник, 18 години и 8 месеца 1-ва категория труд и 6 години и 5 месеца 3-та категория труд, превърнати общо в 51 години 3-та категория труд. Изчислен индивидуален коефициент 2,627.
Съгласно архивите на НОИ, средномесечният осигурителен доход за страната за периода 01.04.2018-31.03.2019 г. е бил 912,69 лева.
Тогава пенсията му към 24.12.2021 година ще бъде изчислена така.
Начална пенсия от 05.04.2019 г.: 1,2*51*2,627*912,69/100 =1467,35 лв.
2020 г. – 1467,35*1,067=1565,66 лв.
2021 г. – 1565,66*1,05=1643,94 лв.
Пенсия към 24.12.2021 г. – 1643,94 лева.
Към 25.12.2021 година неговата пенсия ще бъде изчислена така:
Процентът при новата тежест за всяка година осигурителен стаж без превръщане 1,35% е изчислен така – 29г. и 7м*1,35%=39,94%; 21г. и 5м*1,2%=25,70%.
Следователно новият процент е 39,94%+25,70%=65,64%.
Начална пенсия от 05.04.2019 г.: 65,64%*2,627*912,69/100 = 1573,81 лв.
2020 г. – 1573,81*1,07 = 1679,25 лв.
2021 г. – 1679,25*1,05 = 1763,22 лв.
Пенсията на Петър Петров към 25.12.2021 г. ще бъде 1763,22 лева, увеличение в абсолютен размер 128,28 лева, или относително увеличение от 7,256%.
Към 1 юли 2019 г., въпреки увеличението на остарялата пенсия на Иван Иванов с 12,00% в примера с тълкуването Reductio ad absurdum, неговата пенсия в размер на 1207,86 лева, ще бъде с 259,49 лева по-ниска от изчислената нова пенсия на Петър Петров на 5 април 2019 г. Това се дължи само на разликата в стойността на средния осигурителен доход, при който са изчислявани двете пенсии.
Не стига това, но на 25 декември 2021 година пенсионерът Петър Петров, с пенсия, изчислена със съвременен среден осигурителен доход, получава увеличение от 128,28 лева, а пенсионерът Иван Иванов, с ниска по размер пенсия, изостанала поради изчислението й с малък среден осигурителен доход, ще получи НАМАЛЕНИЕ на пенсията от 22,98 лева и ще попадне под закрилата на § 7е КСО!
След като тълкуването на § 7е КСО от НОИ доведе до абсурден резултат, то и самото тълкуване е абсурдно, невярно и недопустимо!
Тълкуването от НОИ на § 7е КСО би било правилно, допустимо и вярно, ако целта, духът на приетия от народните представители текст на § 7е КСО, е да осъвремени с по-висок процент съвременните пенсии – отпуснатите след 1 януари 2019 година, и да задълбочи разликата им със старите пенсии, отпуснати преди 31 декември 2018 г.!
5. Reductio ad absurdum (довеждане до абсурд) на тълкуването на § 7е КСО, наречено от мен Методиката „Стойчев“.
В статията ми, публикувана на 27 март 2022 г. в „lex.bg“, използвах като контрапункт на методиката на НОИ за преизчисляване на пенсиите към 25 декември 2021 г., разработена от мен методика, която нарекох методиката „Стойчев“.
В тази точка ще проверя доколко и тя се справя със задачата сега, дори при тази висока стойност на процента в § 7б, ал. 2 КСО.
Допускаме и тук, както в предходната точка, че при процент 5,7 на стойността в § 7б, ал. 2 КСО, Методиката „Стойчев“ изчислява правилно размера на пенсията на Иван Иванов.
Народното събрание изземва правомощията на Надзорния съвет на НОИ и през месец май 2019 година променя процента в § 7б, ал. 2 КСО от 5,7% на 12,00%.
По методиката „Стойчев“ на 24 декември 2021 г. пенсията на Иван Иванов ще бъде изчислена, както по методиката на НОИ, със същия размер – 1353,23 лева.
Тук само ще изчисля коефициента, с който е индексирана пенсията на 1 юли 2019 г., след като е преизчислена с процент 1,2 за година осигурителен стаж с превръщане. Тоест размера на пенсията, повишена с 12,00% (на основание § 7б, ал. 2 КСО), ще разделя на размера на пенсията, преизчислена с процент 1,2 (на основание § 7в, ал. 2 КСО):
К2019 = 1207,86/1107,03 = 1,091.
Тоест, на 1 юли 2019 г. размерът на пенсията, определен с 1,2% тежест за година осигурителен стаж, (хипотетично) е бил индексиран с 9,1% до стойността му по § 7б, ал. 2 КСО.
Размерът на пенсията към 25.12.2021 г. по методиката „Стойчев“ ще бъде осъвременен по следния начин.
За по-голяма точност в изчисленията тук ще умножа размера на пенсията през 2019 г. не с 1,091, а с дробното число (1207,86/1107,03).
Процентът при новата тежест за всяка година осигурителен стаж без превръщане 1,35% е изчислен така – 29г. и 7м*1,35%=39,94%; 21г. и 5м*1,2%=25,70%.
Следователно новият процент е 39,94%+25,70%=65,64%.
02.10.2013 г. Начална пенсия: 65,64%*2,627*641,29 / 100 = 1105,82 лв.
2014 г. – 1105,82 *1,027 = 1135,68 лв.
2015 г. – 1135,68 *1,019 = 1157,26 лв.
2016 г. – 1157,26 *1,026 = 1187,35 лв.
2017 г. – 1187,35 лв.
2018 г. – 1187,35 лв.
2019 г. – 1187,35*К2019 = 1187,35*1207,86/1107,03 = 1295,50 лв.
2020 г. – 1295,50*1,067 = 1382,30 лв.
2021 г. – 1382,19*1,05 = 1451,42 лв.
Следователно Иван Иванов на 25.122021 г. ще е с размер на пенсията 1451,42 лева, увеличение в абсолютен размер 98,19 лева.
В проценти увеличението ще бъде 1451,42/1353,23 = 1,0725597! Или 7,25597%=7,256% увеличение.
Същият процент както и при пенсията на Петър Петров!
Доказахме, че методиката „Стойчев“ не доведе до абсурден резултат, което означава, че тя е правилна и законосъобразна!
Нещо повече, методиката „Стойчев“ отново доказва, че независимо от (хипотетичния) процент, заложен в § 7б, ал. 2 КСО, увеличението на ВСИЧКИ пенсии при еднакви показатели ТРЯБВА да е еднакво.
Но еднакво в процентно отношение. Разбира се, че разлики в абсолютните размери ще има, няма пенсионери с еднакви показатели на пенсиониране!
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
При прилагането на разпоредбите на 7е, ал.1, ал.2 и ал.3 КСО следва да се вземат предвид осъвременяванията на размера на пенсиите съобразно нормативната уредба, действаща от датата на отпускането им до 24 декември 2021 г. включително, а не само осъвременяванията им само съгласно чл.100 КСО.
При осъвременяването на размера на пенсиите на основание 7е, ал.1, ал.2 и ал.3 КСО, през 2019 година за процент на увеличение на пенсиите, отпуснати преди 31.12.2018 година, следва да се приеме процентът на увеличение на размера на съответната пенсия, изчислена съгласно § 7в, ал.1, ал.2 КСО (с увеличение на процента тежест за година осигурителен стаж от 1,169% на 1,2%), до размера на същата пенсия, изчислена на основание на § 7б, ал.2 КСО (пенсията към 31 декември 2018 г., увеличена с 5,7%). Или размерът на пенсията следва да се умножи с коефициента К2019 = (пенсията, изчислена на основание § 7б, ал. 2 КСО), разделена на (пенсията, изчислена на основание § 7в, ал. 2 КСО).
Този коефициент е компенсация/индексация на размера на старите пенсии, отпуснати преди 31.12.2018 г., спрямо размера на отпусканите пенсии след 01.01.2019 г. (изчислени само с процент 1,2 за година осигурителен стаж), заради изоставането на първите по осигурителен доход и натрупана инфлация!
Заличаването/зачеркването на 25.12.2021 г. на този коефициент от размера на пенсиите, отпуснати преди 31.12.2018 г., (включен в размера на същите пенсии за периода от 01.07.2019 г. до 24.12.2021 г.), означава отричане/заличаване на инфлацията и изоставането на осигурителния доход на старите пенсии (отпуснати преди 31.12.2018 г.) спрямо новите (отпуснати след 01.01.2019 г.) със задна дата, без законодателят чрез разпоредбите на § 7е от КСО да е разпоредил това!